יודע למה אנחנו מכים אתכם?
לא. יודע למה אנחנו מכים אתכם?
למה? אנחנו חוגגים את השנה החדשה.
עכשיו לצעוד. לצעוד!
ולשיר!
תשירו משהו שמח.
תשירו חזק וברור!
בואו.
אני מצטער...
אני כל כך מלוכלך. אני מטונף.
אין לנו הרבה זמן. בוא.
עלינו למהר.
הנה. אני מקווה שיתאימו.
אתה חייב להמשיך לנוע.
הגרמנים תופסים עכשיו כל אחד...
יהודים, לא יהודים...
כולם.
וכדאי שתתגלח. תשתמש בתער שלי, על המדף.
ישגיח עליך מארק קצ'ינסקי...
הוא גר בצד השני של העיר.
תישאר שם הלילה, ואח"כ נמצא לך מקום אחר.
אביא לך אוכל.
טוב, נלך.
אראה לך איפה תישן.
תצטרך להישאר פה עד מחר אחר הצהרים.
יש לנו מקום בשבילך.
ליד חומת הגטו. אבל זה בטוח.
זה לא הכי נוח...
זה מצויין.
תודה.
תן לי את זה.
תעמוד קדימה ככל שתוכל, ליד החלק הגרמני.
אני אסיט את הווילונות עכשיו.
אבל תשאיר אותם פתוחים במשך היום.
אל תשכח.
מרגיש יותר טוב בצד הזה של החומה, הא?
כן.
אבל לפעמים אני לא בטוח באיזה צד של החומה אני נמצא.
לחם, תפו"א, בצלים...
ינינה גודלבסקה תבקר פעמיים בשבוע
תביא עוד אוכל, תראה מה שלומך.
תודה.
או, זה בשבילך.
במקרה חירום, חירום ממש...
לך לכתובת הזאת.
אתה יודע מה? אתה מתייחס אליי כלכלוך.
אני מתייחס אלייך כלכלוך כי את אכן לכלוך.
חזיר. חזיר. חזיר מלוכלך. את חזירה מלוכלכת.
צריך להיות חזיר כדי להכיר חזיר. חזיר!
מממ, את מנגנת כמו מלאך.
אם אני מנגנת כמו מלאך, למה אתה לא מקשיב?
אני מקשיב. שקרן! חזיר.
19באפריל 1943
אש!
16במאי 1943
לעמוד בשורה!
תודה.
רציתי לבוא עוד קודם... לא, לא. תודה.
אף אחד לא חשב שהם יחזיקו מעמד זמן כה רב.
לא הייתי צריך לצאת. הייתי צריך להישאר וללחום איתם.
ולדק, תפסיק.
זה כבר נגמר.
אלוהים, איך שהיהודים נלחמו!
כן.
מה מעכב את הגרמנים? הם בהלם.
הם לא ציפו לזה, אף אחד לא ציפה לזה.
יהודים משיבים מלחמה...
מי היה מאמין?
מה הם הועילו?
מה הם הועילו!?
ולדק, אני מופתעת ממך!
הם מתו עם כבוד עצמי, זה מה שהם הועליו.
ואתה יודע מה עוד?
עכשיו הפולנים ימרדו.
אנחנו מוכנים.
ניאבק גם אנחנו.
עוד נראה.
תאסוף את החפצים שלך. אתה חייב לעזוב.
מה?
מה קרה?
אני מבוקש.
מה קרה?
הגסטפו מצא את הנשק שלנו.
הם כבר עצרו את ינינה ואנדריאה.
הם יגלו את המקום הזה בקרוב.
אתה חייב לעזוב מיד. לאן אלך?
אני נשאר פה. אני לא עוזב.
אין סיכוי שאוכל להישאר פה? זו החלטה שלך.
אבל כשהם יגיעו לדירה, תקפוץ מהחלון.
אל תיתן להם לתפוס אותך חי.
אני לוקח איתי רעל, גם אותי לא יתפסו חי.
תפתח!
תפתח מיד או שנקרא למשטרה!
אתה גר בדירה?
אתה לא רשום. היא של חבר שלי.
באתי לבקר אותו, כנראה שפספסתי אותו.
יש לך תעודה מזהה?
תראה לי תעודה מזהה!
כן, כמובן.
תראה לי תעודה מזהה! מה קורה כאן?
הוא יהודי!
יהודי! עצור! יהודי!
שלא יברח! תעצרו אותו!
כן?
מר קצ'ינסקי שלח אותי.
ולדיסלב שפילמן...
דורוטה!
היכנס.
אני מצטער.
קיבלתי את הכתובת הזו. 'אני מחפש את מר ג'יקייביץ.
'מיכאל ג'יקייביץ.
הוא בעלי.
היכנס.
שב.
אני צריך עזרה.
הוא יחזור לפני העוצר.
הייתי במסתור.
הוא יגיע בקרוב.
כמה זמן את נשואה?
בערך שנה.
ומה עם יורק?
מת.
או...
מתי יוולד התינוק?
חג המולד.
זה לא זמן טוב להביא ילדים, אבל...
זה בעלי.
זה ולדיסלב שפילמן.
מארק קצ'ינסקי שלח אותו.
אה, כן, אני זוכר.
מר קצ'ינסקי אמר ליצור איתך קשר במקרה חירום.
אל תדאג עכשיו.
לא נוכל להעביר אותך הלילה.
אתה תישן על הספה.
סילחו לי.
אולי אוכל לקבל חתיכת לחם?
כן, כמובן.
שב.
בבקשה, שב.
תודה.
או, תודה.
אתה באיזור גרמני מאוד.
הבניין ממול הוא בית חולים, מטפל בפצועים מהחזית הרוסית.
הדלת הבאה היא תחנת משטרה.
המקום הבטוח ביותר.
ממש בין שיני האריה.
אני אנעל אותך בפנים.
אף אחד לא יודע שאתה כאן, אז...
תהיה בשקט ככל האפשר.
הכל בסדר?
תודה.
זה אנטק שאלאס.
הוא ידאג לך.
מה שלומך? - מה שלומך?
תודה.
נתתי לו מפתח נוסף.
הוא יביא לך אוכל, יראה שאתה בסדר.
הוא מהמחתרת. הוא איש טוב.
אתה לא זוכר אותי, מר שפילמן?
לא, אני לא חושב. רדיו וורשה.
הייתי טכנאי.
ראיתי אותך כל יום.
אני מצטער שאני לא זוכר...
זה לא חשוב.
אל תדאג. אבקר לעיתים קרובות.
תשמח לשמוע שבנות הברית מפציצות את גרמניה.
לילה אחרי לילה.
קולוניה, המבורג, ברלין.
והרוסים עושים להם גהינום.
זו תחילת הסוף.
נקווה שכך.
עדיין חי?
הנה. נקניקיה טובה.
עוד יש לך את הוודקה?
כמה זמן זה יימשך?
לא הרבה.
השיער שלי מתארך.
זה לא נורא.
אתה פשוט נראה מצחיק!
חברה של סבא שלי נטשה אותו כשהשיער שלו התארך.
לחיים.
למה לא באת לבקר? עברו יותר משבועיים.
בעיות. כסף.
אני צריך להשיג כסף כדי לקנות מזון.
אני צריך דברים כדי למכור.
זה לא קל.
הנה, תמכור את זה.
אוכל חשוב יותר מהזמן.
או, כן. רציתי לספר לך.
בנות הברית נחתו בצרפת.
הרוסים יגיעו לכאן בקרוב.
הם יכסחו את הגרמנים.
בכל רגע!
ולדק!
ידעתי.
ידעתי שזה יקרה.
אני אקרא לרופא. אי אפשר. זה מסוכן מדי.
אקרא לד"ר לוצ'אק, אפשר לבטוח בו.
דורוטה, אל תהיי מגוחכת. הוא רופא ילדים.
הוא עדיין רופא. לא. הישארי.
אני אלך.
באתי להיפרד.
אנחנו נהיה עם אמי באוטווצק.
התינוק כבר שם. זה בטוח יותר.
השמועות אומרות שהמרד יפרוץ בכל רגע.
האיש הזה, שאלאש, צריכים לירות בו.
הוא אסף כסף עבורך בכל וורשה.
הסתבר שאנשים תרמו בנדיבות.
הוא אסף סכום יפה.
אלוהים.
כבד בגודל של כדור-רגל,
דלקת חריפה בשלפוחית השתן.
אבל הוא יחיה.
ניסיתי להשיג לו משכך כאבים, אבל זה לא קל.
תוכל לבקר אותו שוב?
מי יודע? דוקטור...
תודה. אל תדבר, תנוח.
תודה רבה שבאת.
הבאתי לך אוכל.
הכנתי לך עכשיו משהו,
ואז עלינו ללכת.
1באוגוסט 1944
החוצה!
החוצה, עכשיו, החוצה!
החוצה, הגרמנים מקיפים את הבניין.
מישהו!!
מישהו, עיזרו לי!!
מה אתה עושה כאן?
מי אתה?
אתה מבין אותי?
כן.
מה אתה עושה כאן?
אני...
ניסיתי לפתוח את הקופסה הזו.
אתה גר פה?
אתה עובד פה?
לא.
במה אתה עוסק?
אני...
הייתי פסנתרן.
פסנתרן?
בוא.
תנגן משהו.
אתה מסתתר כאן?
יהודי?
איפה אתה מסתתר?
בעליית הגג.
תראה לי.
יש לך אוכל?
הקשב!
בוקר טוב. בוקר טוב, המפקד.
יהודי?
תסלח לי, בבקשה...
מה כל הירי הזה?
הרוסים. מעבר לנהר.
כל מה שעליך לעשות זה לחכות כמה שבועות.
מה קורה?
אנחנו נסוגים.
הרוסים פה?
עוד לא.
אני לא יודע כיצד להודות לך.
תודה לאלוהים, לא לי.
הוא רוצה שנשרוד.
ובכן, בזה עלינו להאמין.
הנה.
קח את זה.
ואתה? יש לי עוד אחד.
חם יותר.
מה תעשה כשהכל ייגמר?
אנגן בכינור שוב.
ברדיו הפולני.
אמור לי את שמך,
ואאזין לך.
שפילמן.
(שפילמן (איש שמנגן?
כן.
שם מוצלח לפסנתרן!
גרמני! גרמני!
לא.
אל תירו! אני פולני.
בבקשה. אני פולני.
צא החוצה עם הידיים למעלה!
אל תירו, אני מתחנן.
אני פולני.
צא!
בבקשה...
אני פולני.
בבקשה, בבקשה... הוא פולני.
כן, הוא פולני.
למה המעיל המחורבן?
קר לי.
נאצים ארורים! גרמנים מזויינים!
רוצחים!
ממזרים מלוכלכים!
רוצחים! ממזרים!
תראו אתכם עכשיו!
לקחתם את כל מה שהיה לי.
אני, מוזיקאי.
לקחתם את הכינור שלי.
לקחתם את נשמתי.
מוזיקאי?
כן. מכיר...
...פסנתרן בשם שפילמן?
ברדיו הפולני? כמובן שאני מכיר אותו.
אני עזרתי לו כשהוא היה במסתור.
תגיד לו שאני פה.
תבקש ממנו לעזור לי.
מה שמך? הוזנפלד.
מה?
זה היה פה, אני בטוח.
וזה לא פה עכשיו.
התעללתי בהם. אני לא גאה בזה עכשיו, אבל זה מה שעשיתי.
ואני בטוח שעמדתי במקום שאתה עומד עכשיו.
היתה גדר תיל,
והגרמני הזה בא אליי.
לא קלטת את שמו?
לא.
אני אשאל במפעל, אולי הם יידעו משהו.
ולדיסלב שפילמן המשיך להתגורר בוורשה עד מותו
ב-6 ביולי 2000. בן 88 היה במותו.
שמו של הקצין הגרמני היה סרן וילם הוזנפלד.
ככל הידוע, הוא מת במחנה רוסי לשבויי מלחמה
בשנת 1952.